Pišu: Sibirske realnosti RSE-a
Kada je Roman Melnikov 2015. otišao iz Darasuna, sela u sibirskom Zabajkaljskom regionu, malo ko je bio tužan. Bio je osuđen na devet godina zatvora zbog ubistva iz nehata pošto je na smrt na pretukao gosta kafića tokom pljačke, prenosi redakcija Radija Slobodna Evropa (RSE) na engleskom jeziku.
Na užas meštana, nakon što su prošlog meseca posmrtni ostaci Melnikova stigli u selo u vojnom kovčegu iz Ukrajine, bila je organizovana sahrana uz vojne počasti i počasnom gardom, koju je delimično platila seoska uprava.
"Šta se dešava", rekla je za Sibirske realnosti RSE-a meštanka Nina, koja je iz straha od posledica tražila da se njeno prezime ne objavi. "Zatvorenik koji je otišao u rat samo da bi mogao da izađe iz zatvora odjednom je heroj? Moji prijatelji i ja smo šokirani. Svet se zaista okrenuo naglavačke."
Melnikov je jedan od desetina hiljada ruskih osuđenika za koje se veruje da su regrutovani da se bore u Ukrajini u privatnoj plaćeničkoj vojsci Vagner biznismena Jevgenija Prigožina povezanog s Kremljom, koji je i sam odležao devet godina u sovjetskom zatvoru zbog pljačke.
Sahrana za plaćenike Vagnera u Bakinskaju, Krasnodarski region, 19. mart
Darasun je selo blizu duge granice Rusije s Kinom. Zvanično ima oko 6.500 stanovnika, mada lokalni stanovnici kažu da sada tamo živi mnogo manje ljudi pošto su zatvorene državno poljoprivredno dobro i lokalna fabrika.
"Oni koji nisu otišli samo piju i drogiraju se kao Melnikov", rekao je lokalni penzioner. "Mislite li da je bio trezan kada je otišao u tu borbu?"
Moskva je priznala da je samo oko 6.000 pripadnika njenih snaga ubijeno otkako je pokrenula invaziju na Ukrajinu u februaru 2022. godine, ali činjenica da se vojne sahrane održavaju na mestima poput Darasuna ukazuje da je ta brojka mnogo veća. Zapadni analitičari procenjuju ukupne vojne gubitke Rusije na skoro 200.000 ubijenih i ranjenih.
"Ovde se njegovi 'podvizi' dobro pamte", rekao je drugi meštanin, koji je zamolio da ne bude imenovan. "Pljačke, krađe, a čak je napao i devojku s kojom je živeo, umalo je zadavio. Konačno je poslat u zatvor zato što je stalno ponavljao (kriminalna dela). I onda su ga pustili? Da bi mogao da završi davljenje? To vam je naša pravda".
Pročitajte i ovo: 'Nema tela, nema isplate': Pogibije Vagnerovih plaćenika kriju se od porodicaSahrana Melnikova održana je na zahtev njegove sestre Olge Melnikove. Ona je rekla da je njen brata, kojeg smatra "herojem", ubijen u Ukrajini 3. februara.
"Nismo mnogo komunicirali", rekla je ona za RSE. "Nisam znala da je pristao da se bori da bi izašao na slobodu. Nije mu ostalo mnogo vremena. Ali mislim da je učinio dobru stvar što je otišao."
"Ne razumem zašto i drugi ne misle tako", rekla je za svoje komšije u Darasunu. "Otišao je da nas brani. Da se bori u drugoj zemlji da nas ne bi napali. Mislim da nisu mogli da stignu do Zabajkalja, ali do Moskve, možda".
U početku, kada je Melnikova tražila da se sahrana održi u seoskom klubu, zvaničnici su bili uzdržani.
"Rođaci su nas zamolili da im damo prostor u klubu", rekla je starešina sela Valentina Čeremnih. "Oni (klub) imaju svoj program, dečije grupe i tako dalje."
Umesto toga, Čeremnih je predložila da se sahrana održi na otvorenom.
"Mnogi časni stanovnici Darasuna sahrane su imali napolju, bez neke posebne pompe", rekla je ona. "To je za nas normalna stvar".
Ali to Melnikovoj nije bilo dovoljno.
"Kada je seoska starešina iznela predlog, počela sam da pišem na društvenim mrežama i medijima", rekla je ona. "Reagovao je jedan televizijski kanal. Digli su galamu koja je stigla do guvernera i više. Na kraju su mi dali klub za ceremoniju".
Dvanaest kilometara niz put od Darasuna nalazi se selo Makavejevo, s manje od 5.000 stanovnika. Krajem prošlog meseca vojni kovčezi s dvojicom meštana, bivših osuđenika Dmitrija Filipova i Sergeja Slepuhina, stigli su u selo radi sahrane.
Tetka Filipova, Nadežda Filipova, došla je Kurske oblasti na zapadu Rusije da nadgleda organizovanje sahrane i bila je užasnuta što se prema njima ne postupa kao s redovnim vojnicima jer su služili u plaćeničkoj vojsci Vagner.
"Lokalna vojna komisija i Ministarstvo odbrane nisu hteli da imaju ništa sa sahranom", rekla je ona za RSE. "Znam da u Kursku vojna komisija delimično subvencioniše sahrane Vagnerovih boraca, pa zašto je ovde drugačije?"
Kovčeg Dmitrija Filipova na sahrani u lokalnoj školi
Kao i u Darasunu, žitelji Makavejevu nisu voleli Filipova ili Slepuhina. Filipov je služio kazne zbog više pljački i prodaje opasnog domaćeg alkohola. Slepuhin je osuđen za najmanje šest pljački i dve krađe.
"Bio je u pritvoru kao maloletnik", rekla je za RSE Slepuhinova sestra Olga Vančugova. "Upao je u loše društvo. Ali kasnije je otišao da se bori i mislim da se iskupio."
Nadežda Filipova slično misli.
"Bili su razuzdani kao glupi mladići, ali su svojom smrću sve iskupili", rekla je ona.
Nakon lobiranja dve porodice, vojna sahrana za njih dvojicu održana je u lokalnoj školi, uz prisustvo učenika.
Pročitajte i ovo: Desetine mrtvačkih sanduka ruskih vojnika stiže na aerodrom u Novosibirsku"Moja deca idu u tu školu", rekla je jedna meštanka. "Kakav je primer dajemo takvim počastima skorašnjim zatvorenicima? Naravno da sam protiv da deca to gledaju i da im se dozvoli da misle da je to dobar životni put – pljačka, pijanstvo, zatvor, rat."
"To smo rekli starešini sela i ona se u početku potpuno složila s nama", dodala je žena. "Ali znate šta se dogodilo."
Starešina Makavejeva Tatjana Žuravljova nije detaljno komentarisala zašto se predomislila.
"Odlučeno je da se napravi kompromis s rođacima", rekla je ona za RSE. "Da, neki stanovnici su nezadovoljni. Takvi troškovi nisu uračunati u naš budžet. Da, porodica je sama kupila grobove, ali zastave i sve drugo moralo je da se kupi iz budžeta."
Meštani su rekli da su samo rođaci dvojice muškaraca prisustvovali ceremoniji u školi.
"Svima su se žalili, pa i lokalnom vojnom komesaru", rekla je jedna meštanka. "Doveo im je počasnu gardu i nekog generala da održi govor. Vojnici su nosili kovčege."
"Bila je noćna mora videti da su te osuđenici sahranjeni s takvim počastima", dodala je ona. "I mi smo morali to da platimo. Školi su potrebne popravke i naš lokalni muzej propada, ali, ne, moramo da platimo sahrane s počasnom gardom za osuđenike koji su pobegli u rat umesto da odsluže svoju kaznu."