Nikšićka Željezara je nedavno privatizovana po četvrti put. Nakon više sumnjivih, anonimnih firmi, konačno je došao investitor sa referencama - turski Toščelik. Međutim, nakon optimizma probuđenog ambicioznim planovima, radničko nezadovoljstvo je obnovljeno zbog plata svedenih na minimum, pa postoji mogućnost da željezarci od srijede stupe u štrajk.
Uprava je reagovala upozorenjem da se tako mogu dovesti u pitanje planirane investicije, a Vlada koja je svojom dosadašnjom politikom ovu kompaniju dovela na korak od propasti, sada upozorava radnike da od njih zavisi opstanak fabrike.
Samo dva mjeseca od dolaska nove uprave, iz Sindikata Željezare kažu da su plate radnika prepolovljene i da je prosjek od 250 eura u, za firmu ključnoj, čeličani ponižavajuć, pa zbog toga prijete novim štrajkom.
"Vlasnici Željezare su uzeli zakonski minimum za najnižu vrijednost koeficijenta i tako bukvalno prepolovili plate radnicima proizvodnje i održavanja", kažu u Sindikatu Željezare.
Upravni odbor turskog Tosyali holdinga, u čijem sastavu posluje Toščelik je poručio radnicima da odustanu od najavljenog štrajka, jer će u protivnom"biti primorani da razmotre investicione odluke".
"Svako pozivanje na štrajk u ovoj kompaniji mora da nosi odgovornost za postojeća i buduća radna mjesta, za kapital koji će modernizovati kompaniju, kao i za opstanak Željezare", upozorava i Vlada.
Nekadašnji generalni direktor Željezare Vojin Đukanović za RSE kaže da je prijetnja štrajkom nerazumna u sadašnjoj situaciji, odnosno, da radnici treba da shvate da su zaposleni u privatnoj firmi koja može da isplaćuje samo zarađeno, te da je turski investitor"kupio fabriku bez radnika".
"Zloupotrebljavati jedan dobar gest vlasnika te firme zaista je krajnje bezumno i ja mislim da taj predsjednik Sindikata Željezare koji se sada predstavlja u ime sindikata iako on nije legalni predsjednik, jer tamo nijesu bili izbori, to je druga fabrika danas, zloupotrebljava radnike i praktično ide ka tome da ostanu bez posla i da se fabrika zatvori. Zaista radi se o čovjeku koji ne misli dobro ni fabrici, a ni Crnoj Gori i to se vidi iz njegovog dosadašnjeg angažmana. On je isključivo politička ličnost nezdravih ambicija i ličnost koja radi protiv interesa i Željezare i države Crne Gore", ocjenjuje Đukanović.
Predsjednik Sindikata Željezare Janko Vučinić, međutim, poručuje da razlozi za štrajk nijesu politički, jer među nezadovoljnim radnicima ima birača svih partija, odnosno, da su razlog isključivo niske plate.
Tokom konferencije za novinare u utorak na ulici ispred Željezare Vučinić je najavio da će radnici Željezare Toščelik u srijedu početi štrajk, a da će, ukoliko im se zahtjevi ne ispune, izaći i na ulice.
"Mi moramo da, ako ne bude odgovora a spremni smo da pregovaramo, mi ćemo već za koji dan izaći na ulicu pa ćemo ići tamo ispred opštine. A i tamo ima lopova pa ćemo ih prozvati, pa ćemo ići ispred turske ambasade da vidimo da li u Turskoj daju tolike plate čeličancima? Plata od 250 eura nije plata. To je u normalnim zemljama dječji dodatak", istakao je on.
Sve privatizacije i teškoće
Nikšićka Željezara se od početka privatizacionog procesa suočavala sa brojnim teškoćama i problemima. Željezara je prvi put privatizovana 2002., kada je kupio ruski Rusmontstil i koji je, nakon kratkog zadžavanja ostavio u dugovima koje naknadno preuzima Vlada.
Naročito je upamćeno iskustvo sa drugom privatizacijom polovinom 2004. godine, kada je Vlada 60 posto akcija nikšićke Željezare prodala ruskom Midlendu za svega hiljadu eura, tvrdeći da se radi o"pouzdanom strateškom partneru sa velikim iskustvom u crnoj metalurgiji i veoma dobrom pozicijom na evropskom tržištu". Poslije samo nekoliko mjeseci, iz sindikata preduzeća je upozoravano da se od dolaska Midlenda plate zaposlenih konstatno smanjuju, da bi nakon 16 mjeseci gazdovanja, takozvani strateški partner, bukvalno, preko noći pobjegao iz Crne Gore.
Nakon Rusa, početkom 2007., Željezaru preuzima MN Speciality Steels, kompanija potpuno nepoznate vlasničke strukture, prvo registrovana u Velikoj Britaniji, a kasnije u Holandiji. Nevladina organizacija Mreža za afirmaciju nevladinog sektora naknadno objavljuje podatke o Željezarinoj offshore kćerki kompaniji što je, po ocjeni MANS-a, predstavljalo osnov za sumnju, da je razlog njenog postojanja izbjegavanje poreza, odnosno, pranje novca.
U međuvremenu, Željezaru je potresalo mnoštvo štrajkova uslijed nezadovoljstva radnika zbog većinskih vlasnika koje su optuživali za neispunjavanje ugovornih obaveza, odnosno, izostanak investicija i kašnjenje zarada, a na kraju je dospjela u stečaj kroz koji je sada, iznova privatizovana.
Iako je Željezara bačena na koljena i dovedena na korak od konačnog gašenja upravo zbog Vladinih odluka da je daju u ruke neodgovornih investitora koji su iznosili kapital zadužujući kompaniju, sada upravo ta Vlada dramatično saopštava da radnički poziv na štrajk u Željezari dovodi u pitanje investicije, radna mjesta, pa čak i opstanak fabrike.
Radnici imaju pravo da se bore za svoje interese, kaže član skupštinskog Odbora za ekonomiju i funkcioner opozicione Nove srpske demokratije, Radojica Živković.
"Turski investitor je morao najaviti da će doći do smanjenja plata zbog investicija. To nije rečeno radnicima i oni sada ne mogu tako lako u ovoj teškoj finansijskoj situaciji da prihvate. Što se tiče vlade ona je posljednja koja treba sada da se pridruži turskom investitoru i da prijeti da ako bude štrajka neće biti više fabrike i investicija. Neka se okrenu onome šta piše u ugovoru. Oni su po ugovoru obavezni da investiraju, a problem radnika treba rješavati dijalogom", kaže Živković.
Uprava je reagovala upozorenjem da se tako mogu dovesti u pitanje planirane investicije, a Vlada koja je svojom dosadašnjom politikom ovu kompaniju dovela na korak od propasti, sada upozorava radnike da od njih zavisi opstanak fabrike.
Samo dva mjeseca od dolaska nove uprave, iz Sindikata Željezare kažu da su plate radnika prepolovljene i da je prosjek od 250 eura u, za firmu ključnoj, čeličani ponižavajuć, pa zbog toga prijete novim štrajkom.
"Vlasnici Željezare su uzeli zakonski minimum za najnižu vrijednost koeficijenta i tako bukvalno prepolovili plate radnicima proizvodnje i održavanja", kažu u Sindikatu Željezare.
Upravni odbor turskog Tosyali holdinga, u čijem sastavu posluje Toščelik je poručio radnicima da odustanu od najavljenog štrajka, jer će u protivnom"biti primorani da razmotre investicione odluke".
"Svako pozivanje na štrajk u ovoj kompaniji mora da nosi odgovornost za postojeća i buduća radna mjesta, za kapital koji će modernizovati kompaniju, kao i za opstanak Željezare", upozorava i Vlada.
Nekadašnji generalni direktor Željezare Vojin Đukanović za RSE kaže da je prijetnja štrajkom nerazumna u sadašnjoj situaciji, odnosno, da radnici treba da shvate da su zaposleni u privatnoj firmi koja može da isplaćuje samo zarađeno, te da je turski investitor"kupio fabriku bez radnika".
"Zloupotrebljavati jedan dobar gest vlasnika te firme zaista je krajnje bezumno i ja mislim da taj predsjednik Sindikata Željezare koji se sada predstavlja u ime sindikata iako on nije legalni predsjednik, jer tamo nijesu bili izbori, to je druga fabrika danas, zloupotrebljava radnike i praktično ide ka tome da ostanu bez posla i da se fabrika zatvori. Zaista radi se o čovjeku koji ne misli dobro ni fabrici, a ni Crnoj Gori i to se vidi iz njegovog dosadašnjeg angažmana. On je isključivo politička ličnost nezdravih ambicija i ličnost koja radi protiv interesa i Željezare i države Crne Gore", ocjenjuje Đukanović.
Predsjednik Sindikata Željezare Janko Vučinić, međutim, poručuje da razlozi za štrajk nijesu politički, jer među nezadovoljnim radnicima ima birača svih partija, odnosno, da su razlog isključivo niske plate.
Janko Vučinić
Tokom konferencije za novinare u utorak na ulici ispred Željezare Vučinić je najavio da će radnici Željezare Toščelik u srijedu početi štrajk, a da će, ukoliko im se zahtjevi ne ispune, izaći i na ulice.
"Mi moramo da, ako ne bude odgovora a spremni smo da pregovaramo, mi ćemo već za koji dan izaći na ulicu pa ćemo ići tamo ispred opštine. A i tamo ima lopova pa ćemo ih prozvati, pa ćemo ići ispred turske ambasade da vidimo da li u Turskoj daju tolike plate čeličancima? Plata od 250 eura nije plata. To je u normalnim zemljama dječji dodatak", istakao je on.
Sve privatizacije i teškoće
Nikšićka Željezara se od početka privatizacionog procesa suočavala sa brojnim teškoćama i problemima. Željezara je prvi put privatizovana 2002., kada je kupio ruski Rusmontstil i koji je, nakon kratkog zadžavanja ostavio u dugovima koje naknadno preuzima Vlada.
Naročito je upamćeno iskustvo sa drugom privatizacijom polovinom 2004. godine, kada je Vlada 60 posto akcija nikšićke Željezare prodala ruskom Midlendu za svega hiljadu eura, tvrdeći da se radi o"pouzdanom strateškom partneru sa velikim iskustvom u crnoj metalurgiji i veoma dobrom pozicijom na evropskom tržištu". Poslije samo nekoliko mjeseci, iz sindikata preduzeća je upozoravano da se od dolaska Midlenda plate zaposlenih konstatno smanjuju, da bi nakon 16 mjeseci gazdovanja, takozvani strateški partner, bukvalno, preko noći pobjegao iz Crne Gore.
Nakon Rusa, početkom 2007., Željezaru preuzima MN Speciality Steels, kompanija potpuno nepoznate vlasničke strukture, prvo registrovana u Velikoj Britaniji, a kasnije u Holandiji. Nevladina organizacija Mreža za afirmaciju nevladinog sektora naknadno objavljuje podatke o Željezarinoj offshore kćerki kompaniji što je, po ocjeni MANS-a, predstavljalo osnov za sumnju, da je razlog njenog postojanja izbjegavanje poreza, odnosno, pranje novca.
U međuvremenu, Željezaru je potresalo mnoštvo štrajkova uslijed nezadovoljstva radnika zbog većinskih vlasnika koje su optuživali za neispunjavanje ugovornih obaveza, odnosno, izostanak investicija i kašnjenje zarada, a na kraju je dospjela u stečaj kroz koji je sada, iznova privatizovana.
Iako je Željezara bačena na koljena i dovedena na korak od konačnog gašenja upravo zbog Vladinih odluka da je daju u ruke neodgovornih investitora koji su iznosili kapital zadužujući kompaniju, sada upravo ta Vlada dramatično saopštava da radnički poziv na štrajk u Željezari dovodi u pitanje investicije, radna mjesta, pa čak i opstanak fabrike.
Radnici imaju pravo da se bore za svoje interese, kaže član skupštinskog Odbora za ekonomiju i funkcioner opozicione Nove srpske demokratije, Radojica Živković.
"Turski investitor je morao najaviti da će doći do smanjenja plata zbog investicija. To nije rečeno radnicima i oni sada ne mogu tako lako u ovoj teškoj finansijskoj situaciji da prihvate. Što se tiče vlade ona je posljednja koja treba sada da se pridruži turskom investitoru i da prijeti da ako bude štrajka neće biti više fabrike i investicija. Neka se okrenu onome šta piše u ugovoru. Oni su po ugovoru obavezni da investiraju, a problem radnika treba rješavati dijalogom", kaže Živković.