Na zahtjev porodica ubijenih na Korićanskim stijenama, na planini Vlašić u blizini Travnika, potragu za nestalim na ovom lokalitetu u utorak su nastavili predstavnici terenskog ureda Instituta za traženje nestalih – Bihać i članovi Udruženja prijedorčanki "Izvor".
Pronađena je jedna podlaktična kost, za koju su predstavnici Instituta za traženje nestalih utvrdili da je ljudska. Na osnovu toga od državnog Tužilaštva biće zatražena dozvola za ponovnu ekshumaciju na lokalitetu Korićanskih stijena.
Na Korićanskim stijenama u avgustu 1992. godine ubijeno je oko 200 prijedorskih muškaraca koji su bili u konvoju koji je išao ka Travniku.
"Danas smo na osnovu informacija koje smo dobili od porodica žrtava uradili vizuelnu pretragu terena. U toku te pretrage pronašli smo jedan dio kosti koja je deefinitivno ljudska kost i koja pripada žrtvama sa Korićanskih stijena. Zatražićemo naredbu državnog Tužilaštva kako bi pristupili daljim pretragama i ekshumaciji ovog terena. Nadam se da ćemo sa današnjim danom otvoriti proces konačnog pronalaska posmrtnih ostataka žrtava sa Korićanskih stijena, što bi posebno za porodice žrtava bilo značajno", kaže Mujo Begić šef terenskog ureda Instituta za traženje nestalih - Bihać.
Na Korićanskim stijenama do sada su urađene dvije ekshumacije. Prva 2003. Godine, na osnovu koje je identifikovano nekoliko desetina žrtava. Tada su pronađene samo sitne kosti iz kojih je za 38 slučajeva izolovana DNK analiza.
"Nažalost za tih 38 imena nemamo mogućnost da porodicama predamo ništa od tih posmrtnih ostataka. U procesu izolacije DNK ti posmrtni ostaci su uništeni. Tada smo pronašli sitne kosti - riječ je o prstima, zubima i slično", objašnjava Begić.
Tokom ekshumacije 2003. godine pronađena su i četiri kompletna tijela.
Inače, riječ je o jako nepristupačnom terenu, klisuri okruženoj liticama, obrasloj šumskim rastinjem u samom srcu planine Vlašić u blizini Travnika.
Oko 100 porodica žrtava više od dvadeset godina traga za tijelima svojih nabližih, budući da ni oni koji su na osnovu jedne kosti uradili identifikaciju, nisu mogli pronaći ostatak i ukopati ga.
"Više od stotinu osoba ubijenih na Korićanskim stijenama vode se kao nestale. Današnji pronalazak jedne kosti na ovom terenu predstavlja početak kraja priče o Korićanskim stijenama. Nadam se da će se ovo konačno dovesti do kraja i da će porodice nakon dvadeset godina pronaći svoj mir", kaže predsjednica Udruženja prijedorčanki "Izvor" Milada Hodžić.
Interventni vod prijedorske policije, 21. avgusta 1992. godine iz konvoja koji je iz Prijedora krenuo za Travnik, odvojio je dva autobusa u kojima je bilo oko 200 muškaraca. U ta dva autobusa bili su smješteni zatočenici iz logora Trnopolje i Omarska.
Doveli su ih do litice i iz automatskog oružja pucali. Tijela su padala u duboku provaliju. Ovaj stravični žločin preživjelo je 12 ljudi, od kojih su neki svjedočili i na procesima koji su u toku pred Sudom BIH.
Više od 1.200 civila iz Prijedora, bošnjačke i hrvatske nacionalnosti, krenulo je tog 21. augusta 1992. organizovanim konvojem preko planine Vlašić prema Travniku, koji je bio pod kontrolom Armije BiH.
Konvoj autobusa i kamiona pratili su policajci interventnog voda prijedorske policije, te pripadnici Teritorijalne odbrane.
Autobusi su krenuli iz naselja Tukovi i ispred logora Trnopolje, i spojili se u jedan konvoj u Kozarcu. Zaustavili su se kod rijeke Ugar na planini Vlašić, gde je iz konvoja, kako se navodi u optužnici, odvojeno preko 200 vojno sposobnih muškaraca.
Sud BiH osudio je Sašu Zečevića, Radoslava Kneževića i Marinka Ljepoju na po 23 godine zatvora zbog tog zločina. Petar Čivčić i Branko Topola su oslobođeni krivice da su učestvovali u zločinu na Korićanskim stijenama, 21. augusta 1992. godine. Riječ je o prvostepenoj presudi.
Pred Sudom BIH, protiv pripadnika interventnog voda prijedorske policije, u toku je još jedan proces za zločin na Korićanskim stijenama.
Pronađena je jedna podlaktična kost, za koju su predstavnici Instituta za traženje nestalih utvrdili da je ljudska. Na osnovu toga od državnog Tužilaštva biće zatražena dozvola za ponovnu ekshumaciju na lokalitetu Korićanskih stijena.
Na Korićanskim stijenama u avgustu 1992. godine ubijeno je oko 200 prijedorskih muškaraca koji su bili u konvoju koji je išao ka Travniku.
"Danas smo na osnovu informacija koje smo dobili od porodica žrtava uradili vizuelnu pretragu terena. U toku te pretrage pronašli smo jedan dio kosti koja je deefinitivno ljudska kost i koja pripada žrtvama sa Korićanskih stijena. Zatražićemo naredbu državnog Tužilaštva kako bi pristupili daljim pretragama i ekshumaciji ovog terena. Nadam se da ćemo sa današnjim danom otvoriti proces konačnog pronalaska posmrtnih ostataka žrtava sa Korićanskih stijena, što bi posebno za porodice žrtava bilo značajno", kaže Mujo Begić šef terenskog ureda Instituta za traženje nestalih - Bihać.
Na Korićanskim stijenama do sada su urađene dvije ekshumacije. Prva 2003. Godine, na osnovu koje je identifikovano nekoliko desetina žrtava. Tada su pronađene samo sitne kosti iz kojih je za 38 slučajeva izolovana DNK analiza.
"Nažalost za tih 38 imena nemamo mogućnost da porodicama predamo ništa od tih posmrtnih ostataka. U procesu izolacije DNK ti posmrtni ostaci su uništeni. Tada smo pronašli sitne kosti - riječ je o prstima, zubima i slično", objašnjava Begić.
Tokom ekshumacije 2003. godine pronađena su i četiri kompletna tijela.
U potrazi za ostacima ubijenih na Korićanskim stijenama
Druga ekshumacija urađena je 2009. godine i tada su pronađeni posmrtni ostaci 62 kompletna tijea. Do sada je identifikovano 116 žrtava ubijenih na Korićanskim stijenama.Inače, riječ je o jako nepristupačnom terenu, klisuri okruženoj liticama, obrasloj šumskim rastinjem u samom srcu planine Vlašić u blizini Travnika.
Oko 100 porodica žrtava više od dvadeset godina traga za tijelima svojih nabližih, budući da ni oni koji su na osnovu jedne kosti uradili identifikaciju, nisu mogli pronaći ostatak i ukopati ga.
"Više od stotinu osoba ubijenih na Korićanskim stijenama vode se kao nestale. Današnji pronalazak jedne kosti na ovom terenu predstavlja početak kraja priče o Korićanskim stijenama. Nadam se da će se ovo konačno dovesti do kraja i da će porodice nakon dvadeset godina pronaći svoj mir", kaže predsjednica Udruženja prijedorčanki "Izvor" Milada Hodžić.
Interventni vod prijedorske policije, 21. avgusta 1992. godine iz konvoja koji je iz Prijedora krenuo za Travnik, odvojio je dva autobusa u kojima je bilo oko 200 muškaraca. U ta dva autobusa bili su smješteni zatočenici iz logora Trnopolje i Omarska.
Doveli su ih do litice i iz automatskog oružja pucali. Tijela su padala u duboku provaliju. Ovaj stravični žločin preživjelo je 12 ljudi, od kojih su neki svjedočili i na procesima koji su u toku pred Sudom BIH.
Više od 1.200 civila iz Prijedora, bošnjačke i hrvatske nacionalnosti, krenulo je tog 21. augusta 1992. organizovanim konvojem preko planine Vlašić prema Travniku, koji je bio pod kontrolom Armije BiH.
Autobusi su krenuli iz naselja Tukovi i ispred logora Trnopolje, i spojili se u jedan konvoj u Kozarcu. Zaustavili su se kod rijeke Ugar na planini Vlašić, gde je iz konvoja, kako se navodi u optužnici, odvojeno preko 200 vojno sposobnih muškaraca.
Sud BiH osudio je Sašu Zečevića, Radoslava Kneževića i Marinka Ljepoju na po 23 godine zatvora zbog tog zločina. Petar Čivčić i Branko Topola su oslobođeni krivice da su učestvovali u zločinu na Korićanskim stijenama, 21. augusta 1992. godine. Riječ je o prvostepenoj presudi.
Pred Sudom BIH, protiv pripadnika interventnog voda prijedorske policije, u toku je još jedan proces za zločin na Korićanskim stijenama.