Pišu: Damyana Veleva, Yana Stroi, Elitsa Simeonova i Andy Heil
Primorski hoteli, subvencije i ljeto koje se bliži. Zvuči kao razlog za zavist.
To opisuje i nesigurnost hiljada Ukrajinaca koje je rat protjerao i koji su sada suočeni s iznenadnim odlukama bugarskih vlasti da isprazne sobe, da plate ili odu kući, piše redakcija Radija Slobodna Evropa (RSE) na engleskom jeziku.
Zvaničnici, uključujući premijera Kirila Petkova, žalili su se ove sedmice na "luksuz" koji su priuštili Ukrajincima te su na brzinu suzili plan preseljenja za mnoge od tih istih izbjeglica, dodatno uznemirujući mnoge raseljene žrtve ruske invazije, dok su neke nagnali da se vrate kući uprkos rizicima.
Manje od mjesec dana nakon što je Bugarska saopštila da ukida hotelima nadoknadu troškova za izbjeglice dok se približava turistička sezona na njenoj obali Crnog mora, oko 60.000 Ukrajinaca suočilo se s rokom do 1. juna da napusti hotele koji su postali subvencionisana skloništa usred velike regionalne krize.
"Bugarska država ne može nastaviti da podržava tako luksuzan boravak u Bugarskoj", izjavio je 31. maja Petkov, koji je preuzeo dužnost u decembru 2021. godine.
"Tri mjeseca smo pružali veliku podršku u nekim od najboljih hotela u Bugarskoj. Sada ulazimo u malo normalnije okvire, uprkos činjenici da su to izbjeglice. Bugarska država ne može nastaviti beskrajno da podržava takav luksuzni boravak u Bugarskoj, i ulazimo u realnost koja je bliža onome što je očekivano za izbjeglice."
Usred zabrinutosti zbog nestašice alternativnih objekata, visoki zvaničnici su ove sedmice optužili izbjeglice da nisu registrovali svoje boravište ili da su jednostavno ignorisali autobuse i vozove koji su trebali da ih odvezu u "tampon centre" i neizvjesnu budućnost.
Ali izjave izbjeglica i organizatora volontera ukazuju da bugarska vlada i njene relevantne agencije nisu uspjele da u potpunosti prenesu svoje planove Ukrajincima koji su već žrtve rata i koji se bore da održe napore Sofije na brzo preseljenje.
'Zaštita nije obaveza'
"Nemamo zvanične informacije", rekla je Tatjana, medicinska sestra koja je pobjegla iz istočne Ukrajine sa svojom 13-godišnjom kćerkom nakon izbijanja rata, za Bugarski servis RSE 30. maja. "Apsolutno nikakve."
Ona i njena kćerka su odsjedale u hotelu u ljetovalištu Sozopolj otkako su porodičnim automobilom pobjegle iz svog doma u Družkivki, gradu u regionu Donbasa u kojem se vlast već dva puta mijenjala otkako su separatisti koje podržava Rusija preuzeli dijelove Ukrajine 2014. godine i trenutno je ugroženo napredovanjem ruske vojske u tom području.
Tatjana, ukrajinska izbjeglica, blizu Sozopolja u Bugarskoj.
Tatjana je rekla da ni ona ni druge izbjeglice sa kojima je razgovarala nisu dobili nikakve informacije o transportu do bilo kog izbjegličkog centra, iako je rekla da je ispunila onlajn anketu koju je prije nekoliko sedmica objavila zamjenica premijera Kalina Konstantinova.
"Rečeno nam je da ćemo dobiti preliminarnu obavijest 48 sati prije preseljenja – mejlom, telefonom ili putem našeg ličnog profila na web stranici ukraine.gov.bg", rekla je Tatjana. "Međutim, niko ništa nije dobio. Komuniciramo i sa ljudima u drugim hotelima u Sozopolju, a ni oni nisu dobili nikakve informacije."
Rekla je da još nema inforkacija o tome gdje bi ona i njena kćerka mogle da budu poslate.
"Provjerili smo neke (lokacije) gdje bismo se sami mogli smjestiti, ali iz kriznog centra (za izbjeglice) su nam rekli da nemamo pravo sami sebi tražiti smještaj. Nekoliko dana kasnije rekli su da možemo sami da nađemo smještaj: 'Samo potražite mjesto’”, rekla je Tatjana. "Prvo su nam rekli da se ne prijavljujemo sami jer će nam hoteli naplatiti, a onda su nam rekli da ako nađemo mjesto, možemo se preseliti."
Konstantinova je najavila novi pristup u videu na ukrajinskom jeziku objavljenom 30. maja.
Kada se prošle sedmice pojavio samo mali talas izbjeglica koje su se ukrcale u autobuse i vozove koje je organizovala vlada da ih odveze iz njihovih trenutnih hotela do neutvrđenih objekata, Konstantinova se požalila da mnogo Ukrajinaca, kojima je odobrena privremena zaštita, nije obavijestilo timove o svojim namjerama za smještaj ili korištenje besplatnog prijevoza.
Kao rezultat toga, rekla je Konstantinova, samo ukrajinske izbjeglice koje su "u stvarnoj potrebi, koje nemaju gdje da odu poslije 31. maja" biće smještene u "tampon centrima" u Elhovu, oko 100 kilometara od obale, i Sarafovu, u blizini aerodroma Burgas.
Ukrajinske izbjeglice u centru Elhovo u Bugarskoj.
Ostali, predložila je, moraju sami pronaći svoj put.
Ona je otvoreno dodala: "Zaštita je pravo, a ne obaveza. Stoga više neću dozvoliti odlazak praznih autobusa ili praznih automobila. Od tog trenutka, razvoj situacije je u rukama ukrajinske zajednice u Bugarskoj."
'Da žive kao i svi ostali'
Bugarska je najsiromašnija članica Evropske unije, a opozicija i drugi kritičari optužili su Petkovljevu vladu da izdvaja premalo resursa da bi se država izborila s prilivom nekih od šest miliona ukrajinskih ratnih izbjeglica.
Gotovo 300.000 Ukrajinaca ušlo je u Bugarsku koja je članica NATO-a od kada su ruski tenkovi i trupe ušli u Ukrajinu 24. februara u najvećoj vojnoj invaziji u Evropi od Drugog svjetskog rata.
Oko 100.000 njih dobilo je privremeni utočište i zaštitu, a većina ostalih vjerovatno nastavlja put ka bogatijim destinacijama EU.
Kako se bliži vrhunac sezone za hotele i druga preduzeća na bugarskoj rivijeri, zvaničnici su u više navrata najavljivali i mijenjali svoje planove za desetine hiljada Ukrajinaca koji imaju koristi od vladinog programa da hotelima nadoknade 40 leva dnevno (22 dolara) za smještaj izbjeglica.
Ministar turizma Hristo Prodanov upozorio je krajem aprila da je Bugarska dovoljno dugo "smještala i zbrinjavala" izbjeglice, dodajući: "Sada moraju ući na tržište rada, naći smještaj, plaćati kiriju i da žive kao i svi drugi."
Početkom maja, zvaničnici su rekli da će prekinuti nadoknadu hotelskih troškova krajem mjeseca i premjestiti izbjeglice u neprecizirane objekte.
Danima kasnije, predsjednica bugarske državne agencije za izbjeglice, Marijana Toševa, izrazila je uvjerenje da "niko neće biti ostavljen na ulici", ali je priznala da u bugarskim hotelima ima 63.000 ukrajinskih izbjeglica i samo oko 33.000 slobodnih mjesta u uspostavljenim državnim i lokalnim prihvatnim centrima.
Ona je ukazala da će se jaz od 30.000 ljudi "mnogo smanjiti" jer su Ukrajinci koji su "rekli da žele napustiti zemlju" odlazili ili su pronašli alternativu bez kirije, uključujući smještaj kod rođaka ili poznanika.
Nekoliko dana kasnije, kabinet premijera Petkova saopštio je da se predomislio i da će produžiti shemu nadoknade - ali po nižoj stopi od 15 leva dnevno, što je izazvalo negodovanje vlasnika hotela.
Savjetnik Konstantinove rekao je da se oko 23.000 lokacija prijavilo do kraja maja za primanje ukrajinskih izbjeglica u skladu sa novom politikom o nadoknadama.
Ali bugarski Crveni krst objavio je da je do prošle sedmice više Ukrajinaca napuštalo zemlju nego što ih je stizalo, što je prvi put od početka ruske invazije prije tri mjeseca.
Neke ukrajinske izbjeglice su prošle sedmice izjavile bugarskim medijima da se osjećaju obaveznim da se vrate u Ukrajinu uprkos zaoštravanju sukoba i strahu za vlastitu sigurnost.
"Otići ću kući jer ne znam šta će biti s nama krajem mjeseca", rekla je za bugarsku radioteleviziju BNT Marina koja je iz Čerkasija, grada u centralnoj Ukrajini u kojem je prije rata živjelo skoro 300.000 stanovnika.
'Potpuni vakuum'
"Ove ljude treba obavijestiti 48 sati prije nego što ih negdje odvedu, trebalo bi da dobiju barem poruku. Tako je to opisano u programu", rekao je za RSE Maksim, Ukrajinac koji pomaže drugim izbjeglicama u lučkom gradu Burgasu.
Umjesto toga, kako kaže, on i drugi volonteri često saznaju gdje se autobusi zaustavljaju "bukvalno 30 minuta prije nego što stignu ispred hotela", a izbjeglicama se jednostavno kaže: "Uđite u autobuse, ne znamo gdje će vas odvesti' ili 'Nećemo vam reći'".
Nastao je "potpuni vakuum" informacija koje stižu od vlasti, rekao je on.
U strastvenom otvorenom pismu na Fejsbuku (Facebook), jedan od organizatora Fejsbuk stranice za pomoć ukrajinskim izbjeglicama u Bugarskoj optužio je Konstantinovu, Toševu i druge zvaničnike za “potpuni nedostatak komunikacije sa izbjeglicama od trenutka kada pređu granicu i potpuno nerazumijevanje njihovih potreba".
U argumentaciji koja je opisana tačku po tačku, Julijana Lisa Kilukina je rekla da gotovo nijedna javna komunikacija o premještanju nije objavljena na ukrajinskom jeziku, ističući da su zvaničnici "ravnodušni" prema sudbinama izbjeglica. Procijenila je da njena grupa dobija više od 100 upita dnevno od Ukrajinaca - uglavnom "majki sa djecom i starijih" - koji žele znati kako i gdje će se preseljenje održati.
"Sva tri mjeseca pitanje izbjeglica rješavano je uz pomoć volontera, običnih stanovnika Bugarske", rekla je Kulukina, prozivajući vlasti. "I kreirali ste problemtične programe koje su volonteri morali da rješavaju!"
U Carevu, primorskom ljetovalištu na jugoistoku, nekoliko sati prije isteka roka za napuštanje smještaja 1. juna, Olena se prijavila bugarskim vlastima, ali nije dobila zvanične informacije. Trudila se da smisli kako i gdje ona i njena kćerka, majka, sestra i mlada nećakinja mogu da odu.
Ukrajinska izbjeglica Olena i članovi njene porodice borave u bugarskom odmaralištu Carevo.
"Oni ljudi koji su imali automobile vratili su se u Ukrajinu ili našli dom za iznajmljivanje", rekla je ona za Bugarski servis RSE, "ali mi nemamo tu mogućnost - nemamo ni auto ni novac".
Olena i njena porodica su iz Zaporožja, žarišta na jugoistoku Ukrajine gdje se trenutno vode borbe.
"Razmišljamo da izađemo iz hotela, odemo i provjerimo centre, jedan po jedan - možda će nas neko primiti", rekla je.
Kasnije je Olena izrazila olakšanje jer je saznala za centar koji nastavlja da prima izbjeglice i koji će ih odmah prihvatiti.
Marija, izbjeglica iz Odese koja volontira u Primorskom, još jednom ljetovalištu oko 10 kilometara sjeverno od Careva, pomaže da se oko 100 njenih sunarodnika premjesti u izbjeglički centar za koji se očekuje da će biti zatvoren krajem avgusta.
Ona je kritikovala propust zvaničnika da pozovu ili pošalju imejl bilo kome od oko 300 Ukrajinaca u tamošnjem hotelu, dodajući da još uvijek čeka povratni poziv sa konkretnim informacijama 31. maja sa vladine telefonske linije.
"Rezultat je da se ljudi ovdje ne osjećaju zaštićeno", rekla je Marija. "I svi su zabrinuti."